Homilia a Casa Santa Marta
4 d'abril de 2019
Pregar al Senyor amb valentia, no de manera feble, sinó posant-hi tot el cor.
A la missa de la Casa Santa Marta, el Papa ens insta a insistir amb el Senyor en la pregària. Sergio Mattarella, president de la República Italiana, hi ha participat aquest matí "de manera privada", el director de l'Oficina de Premsa del Vaticà, Alessandro Gisotti, ho ha comunicat.
Pregueu amb coratge, cara a cara amb el Senyor, no d'una manera febre sinó posant-hi tot el cor. El Papa Francesc ens insta a dirigir-se a Déu, a la Missa a la Casa Santa Marta. A l’homilia d’aquest matí el Papa se centra en la pregària, una de les tres maneres, juntament amb el dejuni i la caritat, amb les quals ens preparem per a la Pasqua durant la Quaresma. Per fer entendre en que consisteix la pregària d’intercessió, recorda algunes figures de la Bíblia: Moisès, Abraham, Anna, la mare de Samuel i la Cananea. Precisament, la primera lectura de la litúrgia d'avui proposa la pregària d’intercessió que Moisès fa a Déu per al poble. A causa del vedell d’or, de fet, Déu diu: "Deixem que s’inflami la meva indignació, ni en deixaré rastre". Moisès suplica al Senyor que no ho faci i parla a Déu "com un mestre al deixeble". Intenta persuadir Déu, amb mansuetud, però també amb fermesa, que abandoni el propòsit de castigar-los. Recorda al Senyor, -fa memòria- de les promeses fetes a Abraham, Isaac, Israel. És com si digués: "Però, Senyor, apaivagueu el vostre enuig, tu has fet tot això".
Moisès, Abraham, Anna i la Cananea
Sempre en la primera lectura, el Senyor diu a Moisès: "Faré de tu una gran nació". Però Moisès intercedeix pel poble, amb el poble o amb ningú. En la Bíblia, assenyala el Papa, hi ha diversos passatges d'intercessió. Un altre exemple és quan el Senyor li diu a Abraham que vol destruir Sodoma. I Abraham, que tenia el nebot que vivia allà, vol salvar-la i demana al Senyor: si hi hagués 30 justos, potser 20, potser 10. I el Senyor respon dient que per respecte a aquets no la destruiria. Al final, només la família del seu nebot era justa. Abraham negocia com fa una dona quan va a comprar al mercat. Francesc també fa referència a altres maneres d'intercedir proposades en la Bíblia. Per exemple, Anna, la mare de Samuel, que "en silenci, anava insistint en la seva pregària al Senyor, Elí es fixava en la seva boca. Ella parlava interiorment, movia els llavis, però no se li sentia la veu, el sacerdot pensava que anant beguda”. Anna pregava per tenir un fill. "L'angoixa d'una dona" que intercedeix davant Déu. En l'Evangeli hi ha també una dona coratjosa que "no fa servir la persuasió, no usa mercadeig, no fa servir la insistència silenciosa". És la Cananea qu demana la guarició de la seva filla, està endimoniada i sofreix molt. Al principi, Jesús li diu que va ser enviat només al poble d'Israel: no és bo portar el pa dels fills per tirar-lo als gossets. I insisteix en dir-li a Jesús que també els gossets mengen les molles que cauen de la taula dels seus amos. Aquesta dona "no s’espanta" i aconsegueix el que vol.
El coratge de parlar a Déu cara a cara
Hi ha tants exemples de pregària d’intercessió a la Bíblia i “es necessita coratge per resar així”, subratlla el Papa. En la pregària necessitem "aquesta parresia", (manera de parlar) aquest coratge per parlar a Déu cara a cara. "Sovint, quan es veu com aquestes persones lluiten amb el Senyor per obtenir alguna cosa, es pensa que ho fan com si estiguessin enfrontant-se a Déu i així obtenir el que demanen". Ho fan, recorda Francesc, perquè tenen fe que el Senyor pot "donar la gràcia":
Es necessita molt coratge per pregar així. I moltes vegades ens sentim febles. Algú ens diu: "Però resa perquè tinc aquest problema, aquest altre..." Sí, sí, digues dos "Pare nostres", dues "Ave Maria", i me n'oblido ... No, la pregària del lloro no val. La veritable pregària és aquesta: amb el Senyor. I quan jo he d’intercedir, he de fer-ho d’aquesta manera, amb coratge. La gent, en la parla comuna, utilitza una expressió que a mi em diu molt, quan es vol aconseguir alguna cosa: "ho faig amb tot el cor". En la pregària d’intercessió, això també és vàlid: "ho faig amb tot el cor". El coratge de tirar endavant. Però potser pot sorgir el dubte: "Però jo faig això, però com sé que el Senyor m'escolta?" Nosaltres tenim una seguretat: Jesús. Ell és el gran intercessor.
Jesús intercedeix prop del Pare
I Jesús, que ha pujat al cel, està davant del Pare i intercedeix per nosaltres, el Papa reitera, ja que ho havia promès a Pere abans de la Passió que ell pregaria perquè la seva fe no fallés: Aquesta intercessió de Jesús: Jesús prega per nosaltres en aquest moment. I quan prego, sigui amb la persuasió, com amb el regateig, com tartamudejant, sigui discutin amb el Senyor, però és Ell qui fa la meva pregària i la presenta al Pare. I Jesús no necessita parlar davant el Pare: li fa veure les ferides. El Pare veu les ferides i dona la gràcia. Quan preguem, pensem que ho fem amb Jesús. Quan fem una pregària valenta d’intercessió així, ho fem amb Jesús. Jesús és el nostre coratge, Jesús és la nostra seguretat, que intercedeix per nosaltres ara mateix. En conclusió, el Papa torna a instar a pregar amb coratge: Que el Senyor ens doni la gràcia de seguir aquest camí per aprendre a intercedir. I quan algú ens demana que preguem, no fer-ho amb dues petites oracions: res, no, fer-ho seriosament, en presència de Jesús, amb Jesús, que intercedeix per a tots davant del Pare.
Traducció de Pere Prat.
Us ha agradat poder llegir aquest article? Si voleu que en fem més, podeu fer una petita aportació a través de Bizum al número
![Donatiu Bizum](/sites/default/files/styles/responsive_960w/public/2022-07/Logo-Bizum_3.png?itok=TBwi53a0)
o veure altres maneres d'ajudar Catalunya Religió i poder desgravar el donatiu.